DER VAR ENGANG...
...EN FORTRYLLET SKOV MED DE FIGURER, VI KENDER.
ELLER TROR, VI KENDER.
EN DAG BLEV DE FANGET ET STED UDEN LYKKELIGE SLUTNINGER.
I VORES VERDEN.
SÅDAN GIK DET TIL...
Du kommer for sent.
Nej!
- Luk den op. - Hun er død.
Lad mig i det mindste sige farvel.
Dig.
- Du fandt mig. - Tvivlede du nogensinde på det?
Ærlig talt? Glaskisten gjorde mig i tvivl.
Bare rolig, jeg vil altid finde dig.
Lover du det?
Ja.
Tager du, Snehvide, ham til ægtemand, og vil du elske ham i al evighed?
Ja.
Jeg erklærer jer for rette ægtefolk at være.
Undskyld, at jeg kommer for sent.
Det er dronningen, flygt!
Hun er ikke dronning længere.
- Hun er bare en ond heks. - Synk ikke til hendes niveau.
Du spilder tiden, du har allerede tabt.
- Du må ikke ødelægge brylluppet. - Jeg vil ikke ødelægge noget.
Tværtimod. Jeg vil give jer en gave.
- Vi vil ikke have noget af dig. - Men det får I.
Min gave til jer-
- er denne glædelige dag.
I morgen begynder mit arbejde.
I har afgivet jeres løfter, nu afgiver jeg mit.
Snart vil alt, hvad I holder kært-
- blive taget fra jer for evigt.
Og frem af jeres lidelse vil min sejr rejse sig.
Jeg vil ødelægge jeres lykke.
Om det så bliver det sidste, jeg gør.
Hej!
Er det en god bog?
Dette er mere end bare en bog.
Tager du kort?
- Emma. - Ryan?
- Du virker lettet. - Det er jo internettet.
- Billeder kan være... - Falske eller stjålet fra en reklame.
Så...
Fortæl om dig selv.
- Jeg har fødselsdag i dag. - Skal du ikke fejre den med vennerne?
- Jeg er en enspænder. - Kan du ikke lide familien?
- Alle har familie. - Ja, men ikke alle ved, hvem de er.
- Flygter du nu? - Slet ikke.
Du er den mest sexede, venneløse forældreløse, jeg har mødt.
Godt, din tur. Nej, lad mig gætte.
- Du er flot og charmerende. - Fortsæt.
Du er typen, stands mig, hvis jeg tager fejl-
- som begår underslæb og stikker af, før du bliver dømt.
- Hvad? - Og din kone stillede kaution.
Hvordan gør du gengæld? Du går på date.
- Hvem er du? - Jeg stillede resten af kautionen.
Du udsteder kautionsbeviser.
Javel.
- Jeg har penge. - Nej.
- Så burde du give dem til familien. - Hvad ved du om familie?
Ingenting.
Endnu et fremragende år.
- Kan jeg hjælpe dig? - Er du Emma Swan?
- Ja, hvem er du? - Jeg hedder Henry, jeg er din søn.
Hov, du!
Jeg har ingen søn. Hvor er dine forældre?
Bortadopterede du et barn for ti år siden?
Det var mig.
Giv mig lige et øjeblik.
Har du noget juice?
Jeg har fundet det.
- Vi burde komme af sted. - Hvorhen?
- Du skal med mig hjem. - Nu ringer jeg til politiet.
Så siger jeg, at du kidnappede mig.
Og de tror dig, fordi jeg er din mor.
- Det vil du ikke gøre. - Prøv.
Du er dygtig, men der er én ting, jeg er god til.
Lad os kalde det en superkraft. Jeg ved, når nogen lyver.
Og det gør du nu.
Vent. Lad være at ringe til politiet.
- Tag med mig hjem. - Hvor er det?
- Storybrooke i Maine. - Storybrooke? Mener du det?
Udmærket. Lad os få dig hjem til Storybrooke.
- Hvad er der galt? - Ikke noget.
Du tænker på det, dronningen sagde.
Jeg kan ikke blive ved at sige det: Glem det. Vi skal have et barn.
- Jeg har ikke sovet siden brylluppet. - Det er det, hun vil.
Hun kan ikke skade os.
Hun forgiftede æblet, fordi jeg var kønnere end hende.
Du ved ikke, hvad hun er i stand til.
- Hvordan kan jeg berolige dig? - Lad mig snakke med ham.
Ham? Mener du?
- Nej. - Han kan se ind i fremtiden.
- Han er indespærret af en årsag. - Kan du garantere barnets sikkerhed?
Det kan han nemlig.
Udmærket. For vores barns skyld.
- Jeg er sulten, kan vi standse? - Vi standser ikke for snacks.
Hold op med at brokke dig, knægt.
Jeg hedder altså Henry.
- Hvad er det? - Jeg ved ikke, om du er klar.
- Klar til eventyr? - Det er ikke eventyr. De er sande.
Alle historierne i bogen er faktisk sket.
Brug superkraften. Se, om jeg lyver.
- At tro noget gør det ikke sandt. - Jo, det gør.
- Det burde du vide. - Hvorfor det?
- Fordi du er i bogen. - Du har problemer.
Ja, og du skal løse dem.
Hold jer uden for lyset, og opgiv aldrig jeres navne til ham.
Så får han magt over jer. Rumleskaft!
Jeg har et spørgsmål til dig.
Nej, det har du ikke.
Det har de. Snehvide og Prins Charming.
I fornærmer mig. Kom frem i lyset, og tag de latterlige kapper af.
- Meget bedre. - Vi vil spørge om...
Jeg ved, hvorfor I er her! I vil spørge om dronningens trussel.
- Fortæl os, hvad du ved! - Hvor er du anspændt.
Frygt ikke, jeg kan berolige jer.
Men jeg vil have noget til gengæld.
- Nej. Det her er spild af tid. - Hvad vil du have?
- Navnet på dit ufødte barn. - Udmærket.
Hvad ved du?
Dronningen har skabt en mægtig forbandelse, og den nærmer sig.
Snart er I alle i et fængsel, som er værre end dette.
Vores fængsler bliver tiden selv.
Tiden vil gå i stå, og vi bliver fanget et frygteligt sted-
- hvor alt, vi holder af, bliver revet væk, mens vi lider i al evighed.
Mens dronningen fejrer sin sejr.
Ikke flere lykkelige slutninger.
- Hvad kan vi gøre? - Vi kan ikke gøre noget.
- Hvem kan så? - Barnet, som vokser i din mave.
Næste gang hugger jeg den af.
Barnet er vores eneste håb. Få det i sikkerhed.
Få barnet i sikkerhed, og på dets 28. fødselsdag-
- vil det komme tilbage og finde jer.
Og så skal det sidste slag stå.
Det er nok. Vi går.
Vi havde en aftale! Jeg skal bruge hendes navn!
- Det er en dreng. - Lille frøken, du ved, jeg har ret.
Sig det. Hvad er hendes navn?
Emma.
Hun hedder Emma.
Emma.
- Hvad med en adresse? - Det-siger-jeg-ikke-vej 44.
Det har været en lang aften. Klokken er næsten...
- 20.15? - Det går ikke. Tiden står stille her.
Den onde dronning sendte alle fra den fortryllede skov hertil.
En ond dronning sendte eventyrfigurer hertil.
- Og nu er de fanget her. - De er fanget i tiden i Storybrooke.
- Hvorfor rejser de ikke? - Hvis de prøver, sker der fæle ting.
Henry? Hvad laver du her?
Er alt i orden? Og hvem er dette?
- Jeg kører ham bare hjem. - Hun er min mor, Archie.
- Jeg forstår. - Hvor bor han?
Lige op ad Mifflin Street. Borgmesterens hus er det største.
- Er du borgmesterens søn? - Måske.
- Du kom ikke til vores møde. - Jeg var på ekskursion.
Hvad har jeg sagt om at lyve, Henry?
Det hjælper aldrig at lade den mørke side tage over.
Jeg burde virkelig køre ham hjem.
Hav en god aften. Vær nu sød, Henry.
- Er det din psykiater? - Jeg er ikke skør.
Jeg mærkede ingen forbandelse.
- Han ved det ikke. - At han er en eventyrfigur?
Ingen af dem husker, hvem de er.
Godt, hvem er han så?
- Jesper Fårekylling. - Din næse vokser.
- Jeg er ikke Pinocchio. - Nej, det ville da være latterligt.
- Lad os kæmpe. - Lad ikke den mørke side tage over.
Ingen vinder med ren samvittighed. Vi må standse dronningen.
- Kan vi stole på Rumleskaft? - Jeg har sendt mænd ud.
Dyrene summer over dronningens plan. Dette sker, hvis vi ikke gør noget.
Det er meningsløst. Fremtiden er skrevet.
- Det gode kan ikke bare tabe. - Måske.
Nej, ikke så længe vi har hinanden.
Hvis du tror på forbandelsen, må du tro på det, han sagde om barnet.
Hun vil redde os.
Hvad foregår der?
- Vores chance for at redde barnet. - Afhænger vores skæbne af et træ?
- Lad os snakke om at kæmpe. - Træet er fortryllet.
I den rigtige form beskytter det mod enhver forbandelse.
- Geppetto? Kan du bygge det? - Det klarer jeg og min søn.
Det skal nok gå. Vi må alle tro.
Men der er en lille hage. Fortryllelsen har sin begrænsning.
Dette træ kan kun beskytte én person.
- Bring mig ikke tilbage dertil. - Dine forældre må være bekymrede.
Jeg har ingen forældre, kun en ond mor.
- Er det ikke lidt ekstremt? - Hun lader, som om hun elsker mig.
Knægt...
- Jeg er sikker på, det ikke er sandt. - Henry?
Henry!
Hvor har du været?
- Hvad er der sket? - Jeg fandt min rigtige mor!
- Er du Henrys biologiske mor? - Hej.
Jeg tjekker lige, at alt er i orden.
Vil du smage verdens bedste æblemost?
Har du noget stærkere?
- Hvordan fandt han mig? - Han var tre uger, da jeg fik ham.
Papirerne var båndlagt. Moren ville ikke have kontakt.
- Det stemte. - Hvad med faren?
- Skal jeg være bekymret for ham? - Nej, han ved det ikke.
- Skal jeg være bekymret for dig? - Slet ikke.
Slap bare af, fru borgmester. Henry er træt, men har det fint.
Tak, sherif.
- Undskyld, at han kontaktede dig. - Han har det svært. Den slags sker.
Siden jeg blev borgmester, har det hele været lidt svært.
- Du har vel et job? - Jeg har nok at rive i.
Forestil dig at have et job til. Sådan er det at være alenemor.
Jeg insisterer på orden. Jeg er streng, men for hans eget bedste.
Jeg ønsker, at Henry skal udmærke sig. Det gør mig vel ikke ond?
Han siger det nok bare på grund af det med eventyrene.
Hans bog. Han tror, alle er eventyrfigurer.
- Psykiateren er Jesper Fårekylling. - Jeg ved ikke, hvad du snakker om.
Det angår ikke mig. Han er din søn.
Jeg må se at komme hjem.
Den lille snyder.
- Jeg vil ikke. - Det skal være dig.
Jeg vil ikke forlade dig.
Det er den eneste chance. Så er du i sikkerhed for forbandelsen.
- Han sagde hendes 28. fødselsdag. - Hvad er det i forhold til evigheden?
Jeg har troen. Du redder mig, som jeg reddede dig.
- Hvad er der? - Barnet.
Hun kommer.
Vågn op!
Se.
Forbandelsen! Den er her!
- Hvad glor du på, søster? - Vær høflig mod gæsten, Leroy.
Så du er Henrys mor. Det er godt, at du er tilbage.
- Jeg afleverede ham bare. - Ja, hvem har brug for de snotunger?
Jeg havde givet alt for et barn.
Min kone og jeg forsøgte i mange år, men sådan skulle det ikke være.
- Jeg er på grådens rand. - Jeg lukker dig ud. Opfør dig pænt.
Smil lidt, og hold dig fra ballade.
Mener du det?
- Reginas drinks er vist stærke. - Jeg var ikke fuld. Det var en ulv.
En ulv? Klart.
Henry er stukket af igen, vi må...
- Ved du, hvor han er? - Jeg har ikke set ham siden i går.
- Jeg har et alibi. - Han var ikke på værelset i morges.
- Vennerne? - Han har ingen venner.
Alle børn har venner. Han har sikkert e-mailet nogen.
- Hvordan ved du det? - Jeg finder folk.
Luk mig ud, så hjælper jeg med at finde ham.
Han har slettet indbakken. Jeg har et gendannelsesprogram.
Mine metoder er lidt mere gammeldags.
Jeg får ikke fast løn. Jeg har ikke tid til at gå op og ned ad gaden.
En kvittering fra "Hvem er din mor". Har han et kreditkort?
- Han er ti år gammel. - Lad os se på transaktionen.
Hvem er Mary Margaret Blanchard?
Hans lærer.
Husk, at I laver et hjem, ikke et bur.
Fuglen er fri og gør, som den vil.
Vi gør det for dem, ikke os.
De er loyale væsener.
Hvis du elsker dem, og de elsker dig, finder de dig altid igen.
Vi fortsætter efter frikvarteret. Ikke løbe!
Tak skal du have.
- Miss Mills? - Hvor er min søn?
- Jeg troede, han var syg. - Havde jeg så været her?
Gav du ham et kreditkort, så han kunne finde hende?
- Jeg er... ...kvinden, som bortadopterede ham.
- Du ved ingenting om det. - Nej, desværre.
Jeg skulle aldrig have givet ham den bog.
- Hvilken bog? - Gamle eventyr.
Som du ved, er Henry speciel.
Yderst begavet og kreativ.
Du ved måske også, at han er ensom.
- Han havde brug for den. - Han har brug for mere virkelighed.
God tur tilbage til Boston.
- Undskyld forstyrrelsen. - Det er lidt min skyld.
- Hvordan hjælper bogen? - Hvad tror du, eventyr er til for?
Der er en grund til, at vi alle kender de klassiske eventyr.
De hjælper os med at klare en verden, som ikke altid giver mening.
- Henry har ikke haft det let. - Hun er streng.
Han er som alle adoptivbørn.
Han kæmper med det store spørgsmål: Hvorfor blev han givet væk?
Det beklager jeg. Jeg ville ikke dømme dig.
- Det er i orden. - Jeg gav ham det vigtigste af alt:
Håb.
Troen på, at en lykkelig slutning er mulig, har stor magt.
- Du ved, hvor han er. - Tjek hans slot.
Jeg kan ikke få dette barn nu!
Det skal nok gå. Skabet er næsten færdigt, hold ud.
Det er færdigt.
Det er for sent, vi kan ikke flytte hende.
Skabet.
Der er kun plads til én person.
Så er vores plan mislykket.
Vi er i det mindste sammen.
Nej. Du må bringe barnet til skabet.
Er du vanvittig?
- Du ved ikke, hvad du siger. - Vi må tro, at hun kommer tilbage.
Vi må give hende de bedst mulige vilkår.
Farvel, Emma.
Find os.
Du glemte den i bilen.
- Har den ikke flyttet sig? - Jeg håbede, at da du kom tilbage...
...ville det sidste slag begynde. - Jeg udkæmper ingen slag.
Jo, det er din skæbne. Du bringer de lykkelige slutninger tilbage.
- Drop nu det bogævl. - Jeg ved, du holder af mig.
Du skubber mig fra dig, fordi du føler dig skyldig.
Det er i orden. Jeg ved, hvorfor du gav mig væk.
Du ville give mig de bedst mulige vilkår.
- Hvordan ved du det? - Derfor gav Snehvide også dig væk.
Hør her. Jeg findes ikke i en bog, jeg er en virkelig person.
Jeg er ingen redningskvinde. Men du havde ret i én ting.
Jeg ville give dig de bedst mulige vilkår.
Men de findes ikke sammen med mig.
- Kom, vi går. - Bring mig ikke tilbage dertil.
Bliv her i en uge, så vil du se, at jeg ikke er skør.
- Du skal tilbage til din mor. - Mit liv der er noget møg!
Vil du vide, hvad der er noget møg? At blive efterladt ved motorvejen.
Jeg havde en plejefamilie, til jeg blev tre, men de fik deres eget barn.
Din mor gør sit bedste. Jeg ved, at det er svært.
Nogle gange tror du, at hun ikke elsker dig, men hun vil have dig.
De efterlod dig ikke ved motorvejen. Det var bare der, du havnede.
Da du kom gennem skabet, endte du der.
Dine forældre reddede dig fra forbandelsen.
Det er klart.
Kom, Henry.
Nej!
Kom tilbage til mig.
Bare rolig. Om lidt husker du ham ikke mere.
- Eller at du elskede ham. - Hvorfor gjorde du det?
Fordi det her er min lykkelige slutning.
- Barnet? - Det var i skabet, men forsvandt.
Hvor er hun?
Hun slap væk.
Du vil tabe. Det ved jeg nu.
- Det gode vinder altid. - Vi får se.
- Hvor skal vi hen? - Til et fælt sted.
Frygtelig fælt.
Et sted, hvor den eneste lykkelige slutning er min.
- Tak. - Selv tak.
Han kan vist godt lide dig.
Vil du høre noget skørt? I går havde jeg fødselsdag.
Da jeg pustede et lys ud, ønskede jeg mig noget.
At jeg ikke skulle være alene på fødselsdagen. Så dukkede Henry op.
Jeg håber ikke, du misforstår.
Du bliver ikke en del af hans liv. Du bestemte dig for ti år siden.
De sidste ti år, mens du har... hvem ved hvad-
- har jeg skiftet bleer, lindret enhver feber og tålt raseriudbrud.
Du fødte ham, men han er min søn.
Du har ikke ret til at tale! Du har ikke ret til noget.
Du mistede den ret, da du smed ham væk.
Du bad nemlig om en lukket adoption.
Du har ingen juridisk ret til Henry.
Jeg foreslår, at du sætter dig ind i bilen og kører.
Ellers knuser jeg dig, om det så er det sidste, jeg gør.
Farvel, miss Swan.
Elsker du ham?
- Hvabehar? - Henry. Elsker du ham?
Naturligvis elsker jeg ham.
- Du var ude hele natten. - Jeg skulle være flyttet til Boston!
Beklager, at mit hjertetilfælde forstyrrede dine planer.
Jeg vil gerne have et værelse.
Virkelig?
Udsigt mod skoven eller torvet? Torvet koster mere, men glem det.
Torvet lyder godt.
- Hvad er navnet? - Emma Swan.
Emma.
- Det er et smukt navn. - Tak.
- Det hele er der. - Ja, tak skal du have.
Nyd opholdet, Emma.
- Hvem er det? - Mr Gold. Han ejer dette sted.
- Kroen? - Nej, hele byen.
- Hvor længe bliver du? - En uge.
- Bare en uge. - Fint.
Velkommen til Storybrooke.